Udtrykket "en fremmed fugl" bruges om en person, -
- der er usædvanlig og skiller sig ud fra flokken.
De vidste det godt. - Nej.
De kendte til hans planer.
Nej.
Han talte aldrig om at hoppe af?
Emnet kom aldrig på tale.
Han talte aldrig om det? - Aldrig.
Det er et angreb mod Sovjetunionen. - Nej.
Det handler om ballet. - Ballet?
Han ved intet om politik.
Han er taget til Vesten, fordi han kan danse der.
Han kunne også danse her.
Ja, men...
Jeg kan forestille mig, han eksploderede.
Sådan er han.
SOVJETUNIONEN 17. MARTS 1938
Mor skal nok komme sig.
Rudi.
Giv os det tilbage efter kontrollen. - Tak.
LE BOURGET LUFTHAVN, PARIS 12. MAJ 1961
Mange tak. - Mig en fornøjelse.
Hr. Sergejev. Fru Dudinskaja.
Det er en fornøjelse at byde Dem velkommen til Frankrig.
Det er et historisk øjeblik. Det er første gang siden krigen, -
- at Leningrads berømte Kirovballet optræder i Vesten.
Tror De, at besøget vil have positiv indvirkning på den kolde krig?
Vi er henrykte over at være her.
Rudi. Rudi!
Hvor skal du hen? - Jeg går en tur.
Skal jeg gå med?
Vi øver om to timer. - Jeg glemmer ikke tiden.
Hold øje med ham.
En til? - Ja.
Hvor er De fra? - Jeg forstår ikke.
Hvor er De fra? - Sovjetunionen.
Danser. Her fem uger.
Kan De hjælpe mig?
Hjælpe. - Ja. Med hvad?
Købe.
Købe ting. Særlig butik.
Jeg købe legetøjstog.
PARISEROPERAEN
Jeg danser i aften.
Har du set listen? - Nej.
Den er blevet hængt op. - Men jeg har ikke kigget på den.
Vil du ikke vide det? Sergejev giver dig ikke premieren.
Det er jeg ked af.
Gør det nogen forskel? Der vil ikke gå lang tid.
Før hvad?
Før alle ved, hvem jeg er.
Bløde arme.
LENINGRAD SEKS ÅR TIDLIGERE
Hvad laver De her?
Er De leder her? - Jeg er Valentin Ivanovitj Sjelkov.
Jeg hedder Rudolf Nurejev.
Jeg er kommet for at danse. - Er De da vanvittig?
Jeg er blevet optaget. Jeg kommer fra Ufa.
Virkelig?
De har taget fejl af datoen.
Kom igen om en uge.
Her skal I bo.
Unge mand, drej hovedet.
Ned med skulderen.
Cou-de-pied.
Det fungerer ikke for mig. - Hvad mener De?
Det, jeg siger. Det fungerer ikke for mig.
Er skolen ikke noget for Dem? De har kun været her i et par uger.
Fire.
Leningrads Koreografiske Skole anses som verdens bedste balletskole.
Ingen elev har før beklaget sig.
Sjelkov siger, Deres teknik er mangelfuld.
De er ikke tilstrækkelig kontrolleret. De er klodset.
Vi ved, De har talent, men De er gammel.
Jeg vil indhente de andre.
De er meget bagud. - Jeg er 17.
Jeg må klare seks års studier på tre år.
Og hvad hindrer Dem i det? - Jeg er klar til at tage fat.
Men ikke med Sjelkov?
Ballet handler om regler.
Om disciplin. Det er nødvendigt.
Af den grund handler det også om lydighed.
Kun gennem disciplin finder De frihed.
Jeg vil hellere dø end leve med regler.
En dag bliver De måske god nok til at sige sådan.
Det er De ikke endnu.
Langtfra.
Jeg ville gøre hurtigere fremskridt med en anden lærer.
Hvilken læremester har De i tankerne?
Goddag. - Goddag.
Er De Rudolf Nurejev? - Ja.
Jeg er Aleksandr Ivanovitj Pusjkin.
Der er plads derovre.
Buk.
Er alle varmet op? - Ja.
Giv mig som sædvanlig to demi pliés og en grand plié i hver position.
Klar.
Værsgo.
Længere tilbage.
Lige ryg.
Femte position.
Sov bare videre.
Hvornår åbner det? - Hvad?
Åbner?
Kom tilbage senere.
Nej. Bliver her. Jeg kommer for at se flåden.
Flåden? - Ja.
Jeg vil have det for mig selv.
Rudik! Kom og vær med!
Rudik.
Rudik!
Kom her.
Har du det godt? - Ja.
Er De tilfreds med mig? - Undskyld?
De siger aldrig noget til mig.
Jeg vil bare vide, om De er tilfreds med mig.
Jeg er ikke utilfreds. - Er det alt, De har at sige?
De er et klogt menneske.
Find selv ud af det.
Når jeg er godt tilfreds, vil De vide det.
Trinene har deres egen logik.
De skal kunne mærke den logik.
Ellers virker det forceret.
Det ene trin skal følge det andet uden at virke forjaget.
Eller anstrengt.
Trinene følger hinanden og hører sammen.
De...
er forbundne.
Tak.
Det her er umuligt.
Hvorfor taler vi ikke sammen?
Det er tåbeligt.
Jeg ved, hvem De er. De er Pierre Lacotte.
Hvor kender De mig fra?
De er Claire Motte. Jeg kender danseres ansigter.
Jeg har set Dem i balletblade.
Vi var i tvivl om, om De har lov til at tale med os.
Jeg vil bygge bro mellem os. Rudolf Nurejev.
Er De med i kompagniet? Dansede De i aften?
I så fald ville De huske mig.
Hvad syntes De om forestillingen?
Jeg var der ikke.
Jeg tog til en koncert i stedet. - Var det en god koncert?
Yehudi Menuhin spillede Bach. Ikke dårligt.
De taler godt engelsk. - Jeg tager lærer. I Leningrad.
Jeg betaler ham. Jeg vil ikke være døvstum i Vesten.
Det ville være godt at tale ballet med Dem.
Ja. Det vil jeg gerne.
Skål.
Værsgo.
Rudi.
De damer, fouettés, tak.
Var det en god time?
Vi har planlagt en udflugt med alle de store seværdigheder.
Louvre, Eiffeltårnet, Notre Dame.
En organiseret rundvisning. - Det lyder godt.
Husk nu vores møde, inden vi forlod Leningrad.
Jeg kommer til alle møder.
Vi har jo aftalt, at vi altid bliver i gruppen.
Vil du med? - Selvfølgelig.
Det her er mit yndlingssted.
Det har jeg helt for mig selv.
Hvad synes du?
Det er altid Rusland. Det er altid russerne.
Franskmændene opfandt balletten, men energien kommer altid østfra.
Hvad mener du? Jeg forstår det ikke.
Din dans er ikke teknisk perfekt.
Indimellem er du tilmed lidt klodset.
Men dansens sjæl er perfekt.
Du fylder hele scenen, og det er vigtigere.
Kun én ting kan standse dig, og det er frygten.
Jeg vil kæmpe imod frygten.
Min mand siger, at De ikke passer godt på Dem selv.
Jeg kommer med suppe til Dem.
Den er ikke dårlig.
Han siger, at De ikke spiser sammen med de andre.
En danser skal passe godt på sin krop.
Han siger, De opfører Dem som et dyr, der er taget ind i stuehuset.
Jeg vidste ikke, han lagde mærke til mig.
Åh jo. Han har bemærket Dem.
Det er fransk løgsuppe.
Ikke helt som de laver den i Paris.
Det er ikke den rigtige ost.
Har De været i Paris? - Nej.
Har De været i London? - Jeg har kun læst om de steder.
Hvilken by er bedst? Paris eller London? - Bedst til hvad?
Bedst at leve i? Bedst til ballet? - Til alt.
De siger, Paris er smukkere. Men London er også noget særligt.
Ved folk mere om ballet? - Måske.
Deres mand er en god mand. - Ja, det mener jeg også.
Hans lektioner er to hellige timer.
Spis Deres suppe.
Bare rolig. De skal nok komme til Paris.
Sov.
Jeg er snart tilbage.
Du kæmpede mod frygten. - Ja.
Du var enestående!
Tak. - Det er min veninde Clara Saint.
Clara Saint?
Det navn kan jeg godt lide. Rudolf Nurejev.
Det var vidunderligt. - Tak.
Kan vi alle spise middag sammen i aften?
Jeg kan spørge.
Han gav lov. - Ja!
Men jeg skal have en med.
En anstandsdame.
Det er min ven Juri Solovjev.
Vi deler værelse. Han spiser med os.
Rudi, tager du ikke med?
Ikke i aften. - Det var en skam.
Du må være en stjerne i Leningrad og deres førstevalg.
Jeg mødte modstand. - Modstand?
Mod mig. De ville ikke have mig til Paris.
Hvorfor er de imod dig?
Sergejev var meget imod at lade mig rejse. Kan ikke lide mig.
Hvis lederen ikke vil have dig med, hvorfor er du så her?
Det er indlysende. Han skal vise, at Kirovballetten er verdens bedste.
Hvordan gøre det uden de bedste dansere?
Juri og mig. Juri er endnu bedre. - Men I må godt gå ud?
Danserne? Må I godt gå ud selv? - Vi sidder da her.
Ja, men mit spørgsmål lyder, om det er tilladt.
Vi må ikke tale med udlændinge. Især ikke dansere.
Vi må ikke gå ud at spise med dem.
Vi må ikke tale, ikke diskutere. Vi skal blive i gruppen. Kun socialister.
Er du ikke bange? - Hvad kan de gøre?
De kan ikke anholde mig på gaden her.
Men kan de ikke genere dig, når du er vendt hjem igen?
Jeg har en forpligtelse.
I hvilken forstand?
Se så meget som muligt. Lære.
Hvad vil du se? - Picasso. Matisse. Rodin.
Ser nyt maleri hver dag. Kigger.
Godt og grundigt. Ser, hvad det kan lære mig.
Er det vigtigt for din dans?
Det er livsnødvendigt for min dans.
Jeg var på Louvre. - Hvad så du?
Flåden. "Medusas flåde". - Selvfølgelig.
Hvorfor smiler du?
Fordi det er skønhed, der vokser ud af grimhed.
Virkelighed, men også kunst.
Det er chokerende, men har også stor autoritet.
Nu ved du, hvorfor jeg smiler.
Han forstår ikke engelsk. - Du taler ikke engelsk?
Du drikker ikke?
Nej.
Du taler ikke.
Jeg beklager, jeg er dårligt selskab. Jeg har taget valium.
Valium?
Det er beroligende medicin.
Min kæreste døde.
Han blev dræbt i en bilulykke for seks dage siden. Sammen med sin bror.
De havde været på dykkertur på Korsika.
De var på vej hjem.
Hvor gammel? - 21.
Hvad hed han? - Vincent Malraux.
Kendt navn.
Hans far er André Malraux, kulturministeren.
Han skrev en meget god bog. "Menneskets lod".
Har du læst den? Kan man få den i Rusland?
Vi er ikke dumme. Vi er ikke provinsielle.
Jeg har været alene.
Jeg kunne ikke gå ud og være sammen med andre.
Claire tvang mig med ud i aften. Jeg var nødt til at se dig danse.
I de tre timer...
glemte jeg, at Vincent var død.
Så jeg er bedre end valium?
Meget.
Arbejder du?
Jeg ved ikke, hvad jeg vil med mit liv.
Det må du finde ud af.
Det er vigtigt.
Alle skal have et mål her i livet. Hvad er ellers meningen med det hele?
Hvornår fandt du dit mål?
Jeg var i Operaen. - Hvornår?
Jeg var seks. Min mor vandt i lotteriet.
Hun vandt én billet til Operahuset i Ufa.
Mine tre søstre, mor og jeg tog afsted sammen.
Fem mennesker...
en billet.
Kom I ind?
Ja. - Alle sammen?
Jeg elskede lysekronen.
Scenetæppet. Lugten.
Alle folk samlet.
Jeg tænkte: "Det her er mit liv."
Jeg var mager.
Alene. Altid.
De sagde, jeg var en fremmed fugl.
Hvor har I været? Hvad har I set?
Du kom! - Ljuba.
Goddag. Kager.
Tak. Kom indenfor.
Hør her, alle sammen.
Det er Rudolf Nurejev.
Vi mødtes til Koreografisk Skoles afgangsfest.
Han er danser.
Goddag. - Goddag.
Han siger, han går på Eremitagen hver dag.
Hver dag?
Jeg sagde, mange af os også kommer der.
Og at en masse af os mødes hver søndag eftermiddag for at tale om...
alt muligt.
Livet, kunsten, videnskaben.
Jeg sagde, at han var meget velkommen.
Jeg bliver ikke længe.
Bliv så længe, du vil. Det gør alle vi andre.
Jeg vil ikke være til besvær. - Det er du ikke.
Det er min bror, Leonid. Vi er tvillinger.
Hej. - Din søster fortalte mig om Rembrandt.
Jeg vil lære så meget som muligt. - Rembrandt?
Leonid læser til ingeniør ligesom mig.
Jeg tager et glas, og så går jeg. - Nej. Tag et glas, og bliv.
Sæt dig nu. - Kom nu.
Måneskinsaften
sølvglimt i sneen
trojkaen trækkes
over sti over land
bjældeklang vintersang
kærlighedens melodi
stemmer bjælderne i
Det er gode tider. Vi har aldrig haft det bedre.
Bare fordi vi sender en mand ud i rummet?
I virkeligheden er Sovjetunionen ikke engang 50 år gammel.
Men vi har indhentet dem. - Vi har overhalet amerikanerne.
Nemlig!
Vi har gennemlevet forfærdelige trængsler.
Men nu er det forbi. Vi har lagt de dårlige tider bag os.
Rembrandt Harmenszoon van Rijn, født i Leiden 1606.
Ud af en søskendeflok på ni.
Hans far var møller, hans mor var bagerdatter.
Introducerede en ny stil inden for portrætmaleri.
Hvad synes du?
I mine øjne ser de ens ud. - Ikke ens. De er alle forskellige.
Hvor stor er din lejlighed? - Meget lille. Jeg deler den.
Hvorfor så en stor togbane? - Lad mig se den der, tak.
Dette sæt? - Ja.
Hvis du stiller dumme spørgsmål, vil jeg hellere købe det selv.
Den her butik er ikke god.
Er du så længe om alt? Er du altid så ubehøvlet?
Sæt dig derover. Hold mund.
Jeg vil se alt, De har. Det kræver jeg.
Jeg vil have et godt tog.
Deres bedste tog. Vis mig ikke det ragelse.
Vores butik...
Har De den transsibiriske jernbane?
Se nu her.
Har du det godt?
Selvfølgelig. Hvorfor?
Rudik. Din far er vendt hjem.
Kom og hils på ham.
Jeg tænkte, at De måske ville spise sammen med os.
I Deres hjem? - Jeg har talt med Aleksandr om det.
Vi bor desværre ganske beskedent. - Vil han gerne have, at jeg kommer?
Så er vi her.
Kom indenfor.
Åh, Rudolf. Godt, godt.
De behøver ikke rejse Dem. - Det vil jeg. Og vi skal jo også spise.
Værsgo.
Her? - Ja.
Xenia fortæller, hun har taget sig lidt af Dem.
Jeg håber ikke, De har noget imod det. - Hvorfor skulle jeg have det?
Jeg er naturligvis interesseret i... - Tak.
Tænker De nogensinde over-
-meningen med dansen?
Meningen? - Ja.
Ingen tænker over det. - Så sandt, som det er sagt.
Hvorfor danse? - For at føre publikum et andet sted hen.
Et nyt sted. - Naturligvis.
Men hvorfor?
For at flygte. - Og ikke andet?
Er livet da så skrækkeligt?
Og hvor flygter man hen?
Ser De, jeg skal hele tiden undervise i teknik.
Det er det eneste, jeg gør.
Men det er godt at huske på, -
-at teknikken kun er midlet-
-og ikke målet.
"Hans spring var perfekte."
Og hvad så?
"Når hun løftede en arm, var det en perfekt bevægelse."
Og?
Vi bruger så meget tid på teknik.
Det er det eneste, vi tænker på. - Hvad skulle vi da tænke på?
Historien.
Hvad er det for en historie, vi vil fortælle?
Hvorfor spørger så få mennesker sig selv:
"Hvad er det, jeg vil sige?"
Lad følelserne strømme ud.
Lad os stoppe.
Udtryk mere med kroppen.
Det handler om historien. Kun historien.
Hvis du ikke har en historie at fortælle, er der ingen grund til at danse.
Jeg tog det feminine.
Det var det, jeg gjorde.
Svært at sige på engelsk. - Prøv, Rudi.
Før mig var mandens rolle kedelig.
Manden står bare. Gør ingenting.
Kvinder springer, -
-hopper, -
-drejer.
Mændene...
Hvorfor må manden ikke være som kvinden?
Jeg tog fra kvinden.
Gode herre tag den hånd der væk
du kan ikke få i pose og sæk
min tid skal da ikke spild's på dig
for du er og bli'r et kæmpekvaj
træd til side gå din vej jeg er så færdig med dig
du er ikke noget for mig kan jeg godt sige dig
"sukkermåsen" råber de vil altid glo
alle mandfolk pifter nyder min popo
nu er det nok
lad nu piger vær' i fred ro på den tommestok
der står konstant en nar på spring som siger mig nul og ingenting
parisernumsen er tiptop men hold nu op
Jeg vidste, det var noget for dig.
Er det altid så godt? - Altid.
Det kommer ikke dem ved.
Du skal sørge, som du har lyst til.
KULTURMINISTERIET, MOSKVA
Sæt Dem.
Jeg har modtaget dette brev. - Ja.
Jeg bliver sendt til Basjkortostan og skal arbejde der.
Ja. Og?
Det bliver min død. Jeg vil ikke derhen.
Det er ligegyldigt, hvad De vil.
Ved De, jeg er blevet tilbudt tre stillinger?
Nej.
I tre forskellige kompagnier. Bolsjojballetten.
En dag kan De tage til Bolsjoj i Moskva. Måske.
Men først skal De danse i Ufa.
Hvis jeg tager til Ufa, kommer jeg aldrig til Bolsjoj.
Jeg bliver for gammel.
Hvem tror De betalte for Deres uddannelse? Deres forældre?
Nej.
Staten betalte for Dem. Det sovjetiske folk.
Er det ikke på tide, De takker folket?
Kunstnere har forpligtelser ligesom alle andre.
Tror De, De er højt hævet over det? Fortæl mig det.
I tre år har De kun taget imod. Nu skal De give noget tilbage.
Jeg giver tilbage på scenen. - Ja, i Leningrad eller Moskva vil De godt.
Hvad fejler Ufa?
Ser De ned på folket? - Nej.
Deres egen hjemby.
Jeg kan give noget, ingen anden kan.
Hvor kommer De fra? Hvad er De for et menneske?
Hvorfor ser du så trist ud?
Det ved De udmærket godt.
Alle ved det.
Du skal danse med mig, Rudi.
Hvad? Hvor?
I Kirovballetten. Hvor ellers?
Har De ikke hørt, jeg bliver beordret hjem?
Til Ufa. - Glem det.
Jeg har været i Moskva og tale for min sag.
Jeg spørger, om du vil være med i Kirovballetten.
Ikke som korpsdanser.
Som min partner.
Partner?
En ung mand og en ældre kvinde. Det er altid en god kombination.
Jeg får dig til at se talentfuld ud.
Du får mig til at se ung ud.
Skal vi prøve? - Forklar, hvad der er sket.
Nogen gik i forbøn for dig.
Hvem? - Det er uvæsentligt.
Bare vær taknemmelig. - Hvad gjorde de?
De lod være med at spytte nogen i ansigtet.
Kunstnerisk strategi, Rudi.
Tak.
Hold om mit håndled og bagefter om hoften.
Sådan.
Lidt tættere. Musik, tak.
Se mig i øjnene.
Hvad skete der?
Kom De for at stille dumme spørgsmål?
Nej. - Alle ved, hvad der skete.
Jeg faldt. Jeg faldt!
Jeg får Dem ud herfra.
De skal udskrives.
De har brug for ordentlig pleje.
De siger, jeg ikke kan danse i to år.
De tager fejl.
Og se ikke sådan på mig.
Det går ikke.
Det skal nok gå.
De skal bo hos os, indtil De er klar igen. Jeg passer Dem.
Godnat. - Godnat.
Hjælp mig.
Vent på mig her.
Far!
Det her er Sainte-Chapelle.
Har du det godt?
Jeg ville gerne bo her.
Rudi, det er ikke så nemt at bo i en kirke.
Jeg mener det.
Ja. Det gør jeg også.
Det måtte jo ske.
Før eller siden.
Uundgåeligt.
Det er forkert. - Du skal.
Godaften.
Sæt dig ned.
Du må tage hensyn til mig, Rudi. Jeg vil gerne tidligere i seng.
Hvad så?
Tror du, jeg vil underkue dig?
Er det faldet dig ind, at jeg også bliver underkuet?
De vogter nøje over mig.
Og de er ikke nær så behagelige, som jeg er.
Se det med mine øjne.
Jeg prøver.
De vil vide, hvorfor jeg finder mig i din opførsel.
Du skader ikke bare dig selv med din opførsel.
Du bringer mig i fare.
Var det det?
Nej. Det var det ikke.
Du går ud hver aften med hende den... chilenske pige.
Hun er min ven. - I tager ud og ser på nøgne piger.
Det er sjovt, Vitalij Dimitrivitj. - Sjovt?
Og rigdom er sjovt, ikke?
Nej. - Hun er arving til en formue, ikke?
Det kan du godt lide, ikke? Det tiltrækker dig.
Kan du godt lide et kapitalistisk liv? Du er ude med hende hele natten.
Vi har meget at tale om.
Og ikke bare hende.
Men i særdeleshed:
Vestlige dansere.
Vestlige intellektuelle.
Rudi, det er sengetid.
Nå?
De kom lige så sent som mig. Hvorfor taler De ikke med dem?
Fordi jeg taler med dig. Du har tidligere dummet dig.
Jeg er ikke interesseret i politik.
Hvor længe vil du danse?
Hvor længe? - Hvor mange år?
Hvor længe kan du se dig selv danse?
I 20 år.
30.
Og du vil gerne rejse til udlandet i fremtiden.
Vise hele verden, hvad du kan.
Det her kan blive din sidste rejse.
Hvis vi besluttede os for at sigte dig.
Hvad kan De sigte mig for? - Lad nu være.
Vores opfindsomhed fejler ikke noget.
Det her er en formel advarsel.
Jeg siger det til dig, så jeg, når vi er tilbage i Moskva, kan sige:
"Jeg gav ham en formel advarsel."
"Det var klokken 5.15 den 27. maj...
1961."
Korrekt?
Teen er klar.
Du skal have noget ordentligt tøj. Du er trods alt solodanser ved Kirovballetten.
MARINSKIJTEATRET, LENINGRAD
Teja, kom.
Held og lykke!
Der kan du selv se. Hvad sagde jeg?
Du har ret. Linjen er ikke rigtig der.
Jeg er ikke en lige så god danser. Men selv jeg kan gøre det.
Benet skal være mere strakt. Se der.
Og jeg skal knejse mere med nakken. - Ja.
Jeg kan gøre det bedre.
Tal engelsk.
Jeg kan gøre det bedre.
Det vil jeg.
Godt? - Ja.
Tak. - Det var blændende.
Du har aldrig danset bedre.
Mærkede du noget til skaden? - Nej.
Jeg sagde jo, jeg ville få dig klar.
Vi kan følges hjem.
Kan vi godt det?
Du er kun skyldig, hvis du vælger at være det. Jeg gør ikke.
Vi ses derhjemme.
Hvorfor bor du stadig der? - Hvor?
Hos Pusjkin.
Hvorfor er du der?
Jeg stillede dig et spørgsmål. Vær sød at svare.
Det kommer ikke dig ved.
Var det engelsk? - Ja, det var engelsk.
Godt. Jeg gentager. Det kommer ikke dig ved.
Din ankel er helet.
Var du der ikke for at blive plejet?
Det er hans kone, ikke? Pusjkin finder sig i det, fordi han er svag.
Jeg har ikke noget at sige. - Hvorfor ikke?
Det passer dig godt at bo sammen med hende, ikke?
Du kan godt lide det, ikke? At bo hos et ægtepar.
Rudi, jeg bliver nødt til at forklare dig, at vi er det, som kaldes for venner.
Venner taler sammen.
Så vil jeg ikke være venner.
Du kan lyve for hende, men ikke for mig.
Du er interesseret i mig, fordi jeg er intelligent.
Det kan du godt lide.
Du har aldrig før mødt en intelligent danser.
Du kan lide mig, fordi jeg er tysk. Du kan ikke modstå udlændinge.
Ikke det? - Nej.
Hvorfor? - Fordi du drømmer om en anden verden.
Hvorfor skulle jeg drømme om en anden verden?
Ser du, Vincents far er en kendt ateist.
Han tror ikke på Gud. Men da det så kom til stykket...
Ja?
Da det kom til stykket, besluttede han sig for en katolsk begravelse.
Ved du, hvad han sagde?
"Jeg kan ikke smide min søn i jorden som en sæk kartofler."
Fisk til frøkenen.
Og bøf til herren.
Velbekomme.
Kan du tale med ham?
Hvorfor? - Det var ikke det, jeg bestilte.
Det er en russisk restaurant. Du kan tale med ham.
Nej. Jeg vil ikke have sauce.
Kan jeg hjælpe med noget?
Rudi...
Jeg beklager. Giv os venligst et øjeblik.
Hvad sker der? - Jeg vil ikke spise bøf med pebersauce.
Jeg afskyr sauce.
Så sig det til tjeneren. - Nej.
Hvorfor ikke? - Du skal tale med ham.
Sig, de begik en stor fejl. - Hvad er dit problem?
Jeg taler ikke med tjeneren. - Tjeneren er russer.
Han giver dig det, du vil have. - Nej.
Men det er latterligt.
Jeg ved, hvad han tænker om mig. Jeg ved, hvad den tjener tænker.
Russisk bondeknold. Han ser ned på mig. Ingen manerer. Ingen uddannelse.
Hvad får dig til at tro det?
Jeg ved det! Måden, han ser på mig.
Godt. Jeg er en bonde fra Ufa.
Jeg blev født på et tog.
Jeg spiller prins i teatret, men er ingen prins.
Han kan rende mig. Paris kan rende mig.
Du kan rende mig.
Du skal sige undskyld. - Lille pige.
Hvis du kan lide undskyldninger, er du sammen med den forkerte.
Diagonal, double, arabesque. - Arabesque.
Igen.
Nej nej, ikke sådan. Igen.
Hvad sagde De?
Hvabehar? - Taler De om mig?
Hvad er der med dig? - Hvor vover De?
De er ikke med i balletten. De har ingen ret til at være her.
Rudi, lad nu være.
Hvorfor er De her?
Sergejev er balletmester i Kirovballetten.
Han må overvære alle prøver.
Det er muligt. - Rudi.
I øvrigt talte jeg slet ikke om dig.
Men bliver det nødvendigt, så taler jeg.
Vores arbejde er svært. Alt for svært for Dem.
Stop. - De er for gammel.
Det overstiger Deres evner. De er ikke dygtig nok.
Der er døren. Luk den fra den anden side.
Jeg beklager.
Gå! - Ignorer ham.
Jeg danser ikke, før De går. - Rudi.
Gå.
Sagde du undskyld? - Nej.
Sergejev trykker mig.
Jeg er ikke enig. - Hvad?
Sergejev undertrykker dig. Det er det, du mener.
Det var det, jeg sagde.
Det er to forskellige ord. Hvis du vil lære engelsk...
Ballet handler ikke bare om teknik, ikke bare om regler.
Vi må sigte højere. Altid.
For at kunne det skal man mærke folks støtte.
Nu gør du det til et kunstanliggende. Men det er det ikke.
Det handler om din opførsel. Du bliver drevet til vanvid.
Nej. Jeg ved, hvad jeg gør.
Hun driver dig til vanvid. - Hvem?
Sådan pakker man ikke en kuffert. Lad nu mig.
Jeg pakker selv min egen kuffert! Jeg bliver kvalt her!
I bliver min død! Og det gælder jer begge!
Jeg ville jo bare hjælpe.
Så er jeg hjemme.
Jeg ved ikke, hvad der er sket, men det hænger i luften.
Bare lad det ligge, min egen.
Du skal til Paris, Rudi.
Og bagefter til London.
Det vil gøre dig til en anden.
Du er et gudbenådet talent, -
-men det vil komme til at isolere dig.
Du må kæmpe imod den isolation.
Intet menneske kan leve helt uafhængigt af andre.
Jeg går en tur.
I det 20. århundrede kan balletten inddeles i to æraer:
Nijinskijs æra og Lifars æra.
I dag er der en tredje æra. Rudolf Nurejevs æra.
Det er mig en ære at overrække Nijinskijprisen-
- til den blændende, unge sovjetiske danser Rudolf Nurejev.
Tillykke.
Tak. Jeg fik øje på dig.
Jeg har besluttet mig for at tilgive dig. - For hvad?
Kan du ikke huske det?
Jeg tilgiver dig for at være den mest egoistiske mand nogensinde.
Jeg håbede, du ville komme.
Gjorde du? - Ja.
Det er sjovere, når vi er sammen. - Så var det da heldigt, jeg kom.
Hej. - Hej.
Tusind tak.
Jeg er tilbage om lidt. - Gå bare.
Så går vi!
Nej, ikke i aften. Du går ikke. Undskyld, frøken.
Hvorfor ikke? - Kom. I aften skal du blive i gruppen.
Det er for dumt. Jeg har fødselsdag.
Denne mand siger til os, at vi ikke må gå ud.
Lad dem nu more sig! - Kom nu!
Rudi, lad nu være. Det er ikke sjovt.
Det er vores sidste aften i Paris. - Nej. Du har moret dig rigeligt.
Hvad vil De gøre ved det? Det her giver vel dårlig omtale?
Vis os nu lidt velvilje. Det er vores sidste aften i Paris.
Kom nu.
Her er reglerne. I er hjemme inden to. Og han er dit ansvar.
Ja. Tak.
Vi går i byen!
Og så klager de over mig.
Tak.
Rudi, vi skal gå nu. Vi er allerede sent på den.
Bussen kører først i morgen. - Jeg lovede Strijevskij, vi kom.
Så bryd dit løfte. - Det må du selv om.
Godnat. - Godnat.
Jeg lovede at overraske dig. - Kom du for at sige farvel?
Ja. Og for at give dig en gave.
Det er en papirkniv.
Den er smuk.
Tak.
Mange er kommet for at tage afsked, mange franske dansere.
Kaffe? - Meget gerne.
Vi går derover.
Rudi, inden du går, skal jeg lige tale med dig.
Hvad er der? - Kom herover, så siger jeg det.
Vi modtog et telegram her til morgen.
Khrusjtjov vil have, du flyver til Moskva til en gallaforestilling.
En galla?
Ja. Det er en meget stor ære at optræde for førstesekretæren.
Men jeg skal jo til London. - Senere, senere.
Bagefter støder du til kompagniet i London.
Jeg skal til London nu. - Nej. Først skal du til Moskva.
Jeg skal ikke til Moskva.
Uanset hvad skal jeg ikke til Moskva.
Bliv her lidt. Du venter her med Strijevskij.
Der er en afgang til Moskva om to timer. - Skal De med?
Nej. Jeg tager til London. - Hvilke dansere tager med mig?
Hvem skal danse med mig? - Ingen.
Du tager alene til Moskva. - Nej. Så hellere dø.
Øjeblik. Er der et problem? - Alt er i orden. Bare rolig.
Bliv hos mig, Pierre. De vil bortføre mig.
Lad os tale om det. - Bevar fatningen.
Jeg skriger af mine lungers fulde kraft.
Hvis det er en straf... - Det er det ikke.
Hvis det skyldes, at Rudi gik ud med mig og mine venner...
Rudi har ikke ytret ét ondt ord om sit land, -
- sin regering eller kompagniet. Ikke et eneste ord.
Godt. Bevar nu fatningen, ikke?
Vil De være venlig at gå til gaten?
Tag det roligt.
Lad mig føre ordet. Rudolf Nurejev er hysterisk.
Han skal tage til Sovjetunionen. Og det er på ingen måde en straf.
Han er nødt til at rejse hjem, -
-fordi hans mor er syg.
I ændrer hele tiden forklaring. Skal jeg danse for Khrusjtjov? Er mor syg?
Lad mig nu forklare det. - Nej! I har før narret andre dansere.
De vil sende mig til Moskva. Jeg kommer i fængsel.
Rudi, er du sikker?
Helt sikker. Jeg er færdig. - Gør hellere, som de siger.
Vi ses igen i London. - I får mig aldrig at se igen!
Det er bare en misforståelse. - Nej. De vil ikke lade mig danse!
Nu skal I gå til gaten.
Jeg lover at fortælle alle om det, så de ved, hvad der sker.
Det skal nok gå. Hører du? Vi ses snart igen.
Gå straks til gaten!
Bliv i lufthavnen, Pierre. Så kan de ikke tage mig.
De vil bedøve mig. Lad dem ikke give mig sprøjten.
Rudi, hold op. Du er nødt til at tage det roligt.
Slip mig!
Hvad du end gør, så gå ikke fra mig. Hvis du går, så dør jeg.
Jeg bliver her, Rudi. Okay? Jeg bliver her.
Alt er fint. - Ja, alt er fint.
Jeg bliver her, Rudi.
Jeg bliver her.
Jeg så det. Kan jeg hjælpe?
Han er i sikkerhed, når jeg bliver. Tag det her nummer.
Vær diskret. Bed hende om at komme hurtigst muligt.
Jeg kan ikke få fat i hende.
Og nu må jeg desværre løbe.
De kan ikke bare gå nu! - Beklager.
Ring til dette nummer. Hun skal komme straks.
Forstået. Hvem er det? - En, som kan hjælpe.
Rudi.
Sæt dig. Vi har god tid. Bare tag det roligt.
Clara. Jeg kan ikke gå fra ham her.
Kom ind.
Ja?
Har ingen fortalt, at der er et problem i afgangshallen?
Fortæl mig, hvad der sker. - En russisk danser vil hoppe af.
En danser? - Ja.
Hvem er han? - Rudolf Nurejev. Har De hørt om ham?
Rudolf Nurejev? - Ja.
Er De sikker på, han er danser? Er han forsker, bliver det besværligt.
Han er ikke forsker. - Hvor ved De det fra?
Jeg så ham danse i går aftes. Og ikke som en forsker.
Hvem er De? - Clara Saint.
Personlig ven af André Malraux.
Malraux? - Ja.
Hvad skal jeg gøre?
Kommer De ned?
Er der russiske agenter? - Ja, han er omringet.
Så må han overrumple dem.
Der er regler for den slags, som vi må følge.
En fast procedure. Vi har ikke ret til at henvende os til ham.
Han skal komme til os.
Jeg er fra Le Figaro. Ved De, hvad der sker?
Nej.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg vil bare sige farvel. Hvis han rejser.
Han rejser om en time. Han tager tilbage til Moskva.
Og du kan ikke holde dig væk, vel?
Rudi.
Du er nødt til at sige, hvad du vil.
Jeg vil være fri.
De to mænd bag dig er fra politiet. Du skal gå til dem-
- og sige ordene: "Jeg søger politisk asyl."
Jeg vil savne dig.
Mit navn er Rudolf Nurejev. Jeg vil blive i dette land.
Nej! - Jeg søger politisk asyl.
Jeg søger politisk asyl. Jeg vil blive i Frankrig.
Rolig! Vi er politiet.
Så er det nok. Det her er Frankrig.
Kom.
Træd tilbage!
Kom.
Er De klar over, hvad De har gjort?
Russerne vil slå ham ihjel.
Et øjeblik.
Har De brug for noget?
Har De en cognac? - Ja, det har vi.
Jeg vil tale med Nurejev.
De er på fransk jord.
Hr. Nurejev har frivilligt søgt ind under vores beskyttelse.
Jeg vil bare tale med ham. Det lover jeg.
Han er stadig sovjetisk statsborger, så det er min ret.
Udmærket. Det var en fejltagelse.
Jeg har booket et nyt fly.
Det eneste, du vil, er at danse. Det siger du.
Du er med næste fly til London.
Nej.
Så mødes du med kompagniet i London.
Nej.
Jeg tror, jeg har lært dig at kende gennem de seneste uger.
Jeg forstår dig godt. En smule.
Og jeg kan godt lide dig.
Jeg ved, hvor du kommer fra, hvor hårdt du har måttet kæmpe.
Jeg ved, hvor højt du elsker din mor. Din familie.
Kan du se din mor i øjnene-
-og sige til hende:
"Jeg forrådte dig"?
"Jeg forrådte Sovjetunionen"?
Vær venlig at føre ham væk.
Vent nu lidt!
Din familie vil blive udstødt.
Du ødelægger ikke bare dit eget liv. - Det ved jeg.
Forlad Sovjetunionen nu, og du er vanæret for livet.
Du kan aldrig vende hjem. Aldrig se dit hjem igen.
Har du forstået det?
Aldrig.
Du kan aldrig vende hjem.
For en time siden gjorde du noget dumt, fordi du gik i panik.
Jeg giver dig en chance for at gøre det godt igen.
De har talt længe nok. De skal gå nu.
Det vil jeg ikke. - Det skal De.
Nu skal hr. Nurejev beslutte sig.
Udmærket.
Tænk over det.
Tænk dig om.
Jeg skal nu give Dem 45 minutter i enrum.
Døren der fører ind til Frankrig.
Denne dør fører ud til flyene.
Lad mig vide, hvilken dør De vælger.
Må min ven Clara komme herind?
Hvis han bliver, må De hjælpe os.
Her er mange pressefolk, som De må tage Dem af.
Har han logi? - Jeg kender nogle, som vil huse ham.
Et sted er ikke nok. Han skal flyttes hver anden dag.
Se, hvor beskidt du er. Gå ud og vask hænder.
Og vandkæm dit hår.
Det er vigtigt, hvordan man ser ud.
Skift tøj derovre.
Vær venlig at gå nu.
Han må gøre det her alene.
Kun frøkenen, hr. - Nej! Han er sovjetisk statsborger!
Tag det roligt.
Godt så!
De har mistet ham.
Er det som i Romeo og Julie? - Blev De tabt på hovedet som barn?
Er De forelsket i ham? - Nej.
Er han stadig her i bygningen?
Han sigtes for landsforræderi in absentia.
Jeg skammer mig.
Jeg skammer mig over Nurejev.
Jeg skammer mig over mig selv.
Alt vel?
Ja.
Hans kuffert er kommet.
Jeg laver mad.
Hej, min egen.
Du er i alle aviserne.
Du er berømt.
Fortryder du det? - Nej.
Har han ringet til dig?
Vil han ringe til dig? - Måske. Jeg ved det ikke.
Hvorfor har han ikke ringet endnu?
Sådan er han bare.
Nurejev!
Goddag.
Tror De en dag, De vil vende tilbage til Rusland?
Jeg kan leve hvor som helst. Husk på, at jeg blev født i et tog.
Jeg tror aldrig, jeg vender tilbage til mit hjemland.
Men måske bliver jeg aldrig lykkelig i Deres.
Nurejev tog til Sovjetunionen i 1987 for at besøge sin døende mor.
Han døde i Paris i 1993.
Undertekst oversat af: Malene Hollnagel